Irena o změně jídelníčku s aplikací Kalorické Tabulky: Nevěřila jsem, že mohu zhubnout, když tolik jím
Moje proměna začala v květnu roku 2022, kdy mi váha dosáhla při výšce 182 cm na 120 kg.
Bylo mi padesát a já se rozhodla s tím něco udělat.
Postavu jsem měla vždycky průměrnou. Ale jak šly roky, tak mi nenápadně a plíživě přibývala kila. Nic drastického, ale každý rok jsem byla těžší a těžší. Dělala jsem si vždy srandu a říkala, že to a to se stalo „před dvaceti roky a dvaceti kily“.
No a pak před čtyřicítkou mi diagnostikovali poruchu štítné žlázy a do toho jsem měla i hormonální problémy, takže se mi přírůstek váhy docela vymkl kontrole. Samozřejmě nějaké pokusy o hubnutí byly. Ale nejsem typ člověka, který by vydržel hladovět. A dieta typu „dvě vajíčka natvrdo a suchar“ není nic pro mě. To zkrátka nevydržím, musím jíst. Jinak je mi zle od žaludku.
Jak roky přibývaly, tak najednou to už nebylo ve stylu „před dvaceti lety a dvaceti kily“, ale „dvaceti pěti a třiceti kily“. Když mi váha ukázala 100 kg, tak jsem se přestala vážit, protože se nebudu stresovat něčím, co nemohu ovlivnit. Smířila jsem se s tím, že jsem tlustá. Za svoji postavu jsem se sice styděla, ale nenašla jsem způsob, jak zhubnout.
Sportování mě nebavilo – člověk se u toho zpotí, navíc jsem byla bez energie a neustále unavená. Současné sedavé zaměstnání, do kterého jezdím autem, mi taky v hubnutí nepomáhalo. A můj způsob stravování, když se nyní podívám z pohledu aplikace Kalorické Tabulky zpětně, byl jedna velká katastrofa.
Impuls k hubnutí však přišel, když jsem si jednoho dne chtěla ostříhat nehty na nohou a přes velké břicho to šlo opravdu špatně. Hned jsem si představila, jak budu tímto tempem vypadat za dalších pár let. A jaké potíže mi budou dělat běžné každodenní činnosti.
Akce v kostýmech: Vždycky chci jít za princeznu, ale i prostý lid je potřeba, směje se Irena.
Bylo třeba s tím něco udělat. Věděla jsem, že syn mé kamarádky, který se zabývá zdravou výživou a fitness, jí sestavil dietu, při které krásně zhubla a neměla hlad. Když to dala ona, tak tu dietu chci taky, pomyslela jsem si a požádala o pomoc. To jsem ovšem netušila, že to není dieta, ale že jde o celkovou změnu stravy a životního stylu. A hlavně, že ta změna bude trvalá.
Doporučil mi stáhnout si aplikaci Kalorické Tabulky a podle mých oblíbených potravin mi sestavil vzorový jídelníček na čtyři dny. A tak jsem začala na prahu padesátky hubnout na výchozí váze 120,5 kg.
Nebudu lhát – měla jsem velký problém všechno ujíst, naučit se snídat a hlavně o jídle přemýšlet, plánovat dopředu, krabičkovat. Vlastně jsem pořád musela myslet na jídlo – co koupit, co budu vařit, aby byla všechna kolečka ve zmíněné aplikaci zelená. Myslela jsem, že to nedám. Kde na to brát čas a energii? A také jsem měla pochybnosti o tom, zda mohu vůbec zhubnout, když takhle pořád jím a navíc takové množství.
To přece nejde.
Ale šlo – první kila zmizela rychle a já si najednou s překvapením uvědomila, že mám najednou víc energie, zlepšila se mi pleť, spánek. Už nebyl problém jít večer na procházku a začít se trochu hýbat. Přidávala jsem postupně procházky a chodila do šestého patra pěšky. Poprvé to byl horor, ale dnes to vyběhnu i s nákupem.
Začalo mě to celé velmi bavit – hrát si s poměry, plánovat jídelníček dopředu, zkrátka takové potravinové puzzle, v kterém skládáte dílky dohromady, až vyjde konečný obraz.
Porovnávací – rozdíl 1 rok (vlevo vloni 88 kg a dnes 81 kg) a „jen“ 7 kg. Váha není úplně směrodatná, má cenu se měřit a hlavně fotit.
Úplně jsem tomu propadla a málem se mi rozvinula závislost na zelených kolečkách. Jela jsem v tomto módu asi dva měsíce, kila šla krásně dolů a já se cítila skvěle. Byla jsem na sebe pyšná. Naštěstí jsem měla podporu a rádce ve svém kamarádovi, výživovém poradci, který mě včas zarazil, abych nespadla do nezdravé závislosti, a vysvětlil mi, že nejsou důležitá jen každodenní zelená kolečka, ale že můžu i zahřešit a občas si dát na oslavě dort nebo skleničku vína. Že se nic nestane, když budu mít jeden den ta kolečka prostě červená. Stejně tak o dovolené prý mohu Tabulky vypustit a užívat si. Jen je důležité se vrátit potom zpět na značky. Otevřel mi v mnohém oči.
Moje bilance vypadá takto: Po 22 měsících jsem shodila 40 kg, vážím teď plus mínus 80 kg. Bohužel jsem zhubnula přes hrudník 30 cm, ale bohudík v pase o 33 cm. Takže to je hromada cm, které mi zmizely. A jsem za to ráda.
Hubla jsem bez hladu a udržitelně. Ze začátku jsem hubla třeba 5 kilo za měsíc, ale bylo i období, kdy jsem za dva měsíce neshodila ani deko, ale šly dolů jen centimetry. Naučila jsem se to brát tak, jak to je – že každé kilo a centimetr dolů jsou dobré, ale není třeba se hroutit se z toho, když se hubnutí zastavilo. Chtěla jsem původně zhubnout alespoň 10 kilo, takže každé kilo navíc bylo bonus. A tak to beru pořád.
Kalorické Tabulky mě naučily se správně stravovat, přemýšlet o jídle a skladbě potravin, o jejich výživové hodnotě. Nebojím se dát, na co mám chuť, ale v rozumné formě. Nesmažím třeba jídlo v litrech oleje, ale jen orestuji nebo udělám v horkovzdušné troubě. Pro inspiraci chodím do skupiny Hubneme a jíme zdravě s Kalorickými Tabulkami, kam lidé přidávají své jídelníčky a recepty.
Křečové žíly jsou často spojeny s nepříjemnými pocity, které se souhrnně označují jako žilní bolest. U pacientů s chronickým žilním onemocněním patří fyzická aktivita obecně mezi doporučovaná režimová opatření.
Některé druhy cvičení a sportování jsou z hlediska žil pro pacienty prospěšnější, některé méně, jiná se dokonce vůbec nedoporučují.
Téma pitného režimu je opředeno poměrně dost mýty. Je tedy logické, že každý věří něčemu a že se občas úporně drží při životě i tvrzení, která nejsou tak úplně podložená.
Mnoho z vás, kteří se pouští do hubnutí, si klade otázku, zda k tomu je nutný pohyb.
V zásadě není, jelikož zhubnout můžeme i bez pohybu prostřednictvím kalorického deficitu a díky tomu mohou hubnout i ti, kdo se z různých (zejména zdravotních) důvodů hýbat nemohou.